Kad nu mūris bija uztaisīts, tad es iecēlu durvis, un vārtu sargi un dziedātāji un Levīti tapa iecelti, Un es pavēlēju savam brālim Hananijam un Hananum, Jeruzālemes pils virsniekam, (jo tas bija uzticams vīrs un dievbijīgs pār daudziem), Un uz tiem sacīju: Lai Jeruzālemes vārti netop atdarīti, pirms saule nesilda, un tiem vēl klāt esot durvis lai atkal aizslēdz un aizšauj. Un Jeruzālemes iedzīvotājus ieceļat par sargiem, ikkatru uz savu sardzi un ikkatru pretī savam namam. Bet pilsēta bija plata un liela un ļaužu tur bija maz un nami nebija uzcelti, Tad mans Dievs man iedeva sirdī, sapulcināt virsniekus un priekšniekus un ļaudis, lai sarakstītu radu rakstus. Un es atradu vienu radu rakstu grāmatu par tiem, kas pirmie bija pārnākuši, un es atradu, ka tur tā bija rakstīts: Šie ir valsts bērni, kas bija pārnākuši no cietuma, kur NebukadNecars, Bābeles ķēniņš, tos bija aizvedis, un kas ir griezušies atpakaļ uz Jeruzālemi un uz Jūdu, ikviens savā pilsētā; Kas nākuši ar Zerubabeli, ar Ješua, Nehemiju, Azariju, Raāmiju, Naēmanu, Mordohaju, Bilšanu, Misperetu, Bigvaju, Nehumu, Baānu. Šis ir Israēla vīru skaits. Paroša bērni bija divtūkstoš simt septiņdesmit divi; Šefatijas bērni: trīssimt septiņdesmit divi; Āraha bērni: sešsimt piecdesmit divi; PahatMoaba bērni, no Ješua un Joaba bērniem: divtūkstoš astoņsimt astoņpadsmit; Elama bērni: tūkstoš divsimt piecdesmit četri; Zatus bērni: astoņsimt četrdesmit pieci; Zakajus bērni: septiņsimt sešdesmit; Binnuja bērni: sešsimt četrdesmit astoņi; Bebaja bērni: sešsimt divdesmit astoņi; Azgada bērni: divtūkstoš trīssimt divdesmit divi; Adonikama bērni: sešsimt sešdesmit septiņi; Bigvaja bērni: divtūkstoš sešdesmit septiņi; Adina bērni: sešsimt piecdesmit pieci; Atera bērni no Hizkijas (nama): deviņdesmit astoņi; Hašuma bērni: trīssimt divdesmit astoņi; Becajus bērni: trīssimt divdesmit četri; Harifa bērni: simts divpadsmit; Gibeona bērni: deviņdesmit pieci; Bētlemes un Netofas vīri: simts astoņdesmit astoņi; Anatotas vīri: simts divdesmit astoņi; BetAsmavetas vīri: četrdesmit divi; KirjatJearimas, Kefīras un Beērotas vīri: septiņsimt četrdesmit trīs; Rāmas un Gebas vīri: sešsimt divdesmit viens; Mihmasas vīri: simts divdesmit divi; Bēteles un Ajas vīri: simts divdesmit trīs; Otra Nebo vīri: piecdesmit divi; Otra Elama bērni: tūkstoš divsimt piecdesmit četri; Harima bērni: trīssimt divdesmit; Jērikas bērni: trīssimt četrdesmit pieci; Lodas, Hadidas un Ono bērni: septiņsimt divdesmit viens; Senaās bērni: trīstūkstoš deviņsimt trīsdesmit. Priesteri: Jedajas bērni, no Ješua nama: deviņsimt septiņdesmit trīs; Immera bērni: tūkstoš piecdesmit divi; Pašhura bērni: tūkstoš divsimt četrdesmit septiņi; Harima bērni: tūkstoš septiņpadsmit. Levīti: Ješua bērni no Kadmiēļa, no Hodavijas bērniem: septiņdesmit četri. Dziedātāji, - Asafa bērni: simts četrdesmit astoņi. Vārtu sargi: Šalluma bērni, Atera bērni, Talmona bērni, Akuba bērni, Hatita bērni, Šobaja bērni: simts trīsdesmit astoņi. Dieva nama kalpotāji: Ciha bērni, Hasufa bērni, Tabaota bērni, Kerosa bērni, Siasa bērni, Padona bērni, Lebana bērni, Hagabas bērni, Šalmaja bērni, Hanana bērni, Giddela bērni, Gahara bērni. Reajus bērni, Recina bērni, Nekoda bērni, Gazama bērni, Uzus bērni, Paseaha bērni, Besajus bērni, Meūnima bērni, Nefusima bērni, Bakbuka bērni, Hakufa bērni, Harhura bērni, Bacluta bērni, Mehida bērni, Haršas bērni, Barkosa bērni, Sisera bērni, Temaha bērni, Neciaha bērni, Hatifa bērni, Salamana kalpu bērni, Sotajus bērni, Sofereta bērni, Peruda bērni, Jaālas bērni, Darkona bērni, Giddela bērni, Šefatijas bērni, Hattila bērni, Pohereta bērni no Cebaīm, Amija bērni, Dieva nama kalpotāju un Salamana kalpu bērnu bija pavisam trīssimt deviņdesmit divi. Un šie pārnāca līdz no TelMelahas, TelHaršas, Ķeruba, Adona, Immera. Bet tie sava tēva namu un savu dzimumu nevarēja pierādīt, vai tie bija no Israēla. Delajas bērni, Tobijas bērni, Nekoda bērni: sešsimt četrdesmit divi. Un no priesteriem: Habaja bērni, Koca bērni, Barzilaja bērni, kas no Barzilaja, tā Gileādieša, meitām sievu bija ņēmis, un pēc viņa vārda bija nosaukts. Šie savus radu rakstus meklēja bet neatrada; tāpēc tie no priestera amata tapa atmesti. Un zemes soģis uz tiem sacīja: lai neēd no vissvētākā, tiekams priesteris celtos ar urim un tumim. Visa šī draudze bija kopā: četrdesmit divi tūkstoši trīssimt sešdesmit, Bez kalpiem un kalponēm, - šo bija septiņtūkstoš trīssimt trīsdesmit septiņi. Un tiem bija divsimt četrdesmit pieci dziedātāji un dziedātājas. Viņu zirgu bija septiņsimt trīsdesmit seši, viņu zirgēzeļu divsimt četrdesmit pieci, Kamieļu četrsimt trīsdesmit pieci, ēzeļu seštūkstoš septiņsimt divdesmit. Un daži no cilts virsniekiem deva nodevu pie tā darba: zemes soģis piemeta pie mantas tūkstoš zelta gabalus, piecdesmit bļodas un piecsimt trīsdesmit priesteru svārkus. Un no cilts virsniekiem piemeta pie mantas uz to darbu divdesmit tūkstoš zelta gabalus un divtūkstoš divsimt mārciņas sudraba. Un ko citi ļaudis meta, tas bija divdesmit tūkstoš zelta gabali un divtūkstoš mārciņas sudraba un sešdesmit septiņi priesteru svārki. Un priesteri un Levīti un vārtu sargi un dziedātāji un ļaudis un Dieva nama kalpotāji un viss Israēls dzīvoja savās pilsētās.