Sada, kao njegovi suradnici zaklinjemo i vas da ne primite uzaludno milost Božju.
(Jer on govori: “Uslišao sam te u pravo vrijeme i pomogao sam ti u dan spasenja.” Evo, sada je pogodno vrijeme! Evo, sad je dan spasenja!)
Ne pravimo ni u čemu nikakvu smutnju, da se ne bi naša služba proglasila krivom,
nego u svemu sebe pokazujemo kao poslužitelje Božje: u velikoj strpljivosti, u nevoljama, u potrebama, u tjeskobama,
pod udarcima, u tamnicama, u bunama, u naporima, u bdjenjima, u postovima;
u čistoći, u spoznaji, u strpljivom podnošenju, u dobroti, u Duhu Svetome, u nepatvorenoj ljubavi,
u riječi istine, u snazi Božjoj, oružjem pravednosti zdesna i slijeva,
po časti i sramoti, po zlom i dobrom glasu; kao zavodnici, a ipak istiniti;
kao nepoznati, a ipak dobro poznati; kao umirući, a evo živimo; kao kažnjavani, a ne ubijani;
kao žalosni, a uvijek radosni; kao siromašni, a mnoge obogaćujemo; kao oni koji nemaju ništa, a ipak posjeduju sve.
O Korinćani, usta su nam otvorena prema vama, srce nam je rašireno.
Nije vam tijesno u nama, ali je tijesno u vašoj nutrini.
A kao naknadu za to isto, ja kao svojoj djeci govorim, raširite se i vi.