1. Samuelsbok 25
25
Samuel dør
1Samuel døde, og hele Israel kom sammen og holdt sørgehøytid over ham. De gravla ham i huset hans i Rama.#7,17
David og Abigajil
David brøt opp og drog til Maon-ødemarken. 2I Maon var det en mann som hadde buskapen sin i Karmel. Det var en svært rik mann; han eide tre tusen sauer og tusen geiter. Han holdt på å klippe sauene sine i Karmel. #25,2 Karmel [15,12.] 3Mannen hette Nabal, og konen hans Abigajil. Hun var en fager og forstandig kvinne, men mannen var vond og vrang i all sin ferd. Han var av Kalebs ætt.
4Ute i ødemarken fikk David høre at Nabal holdt på å klippe sauene sine. 5Da sendte han ti unge menn av sted og sa til dem: «Dra opp til Karmel, gå til Nabal, hils ham fra meg 6og si: Hell og lykke! Måtte det gå vel med deg og din ætt og med alt som ditt er. 7Jeg har hørt at du holder på å klippe sauer. Nå har gjeterne dine vært sammen med oss; vi har aldri gjort dem noe vondt, og det er ikke kommet bort noe for dem så lenge de har vært i Karmel. 8Spør bare folkene dine, så vil de selv fortelle deg det. Ta vel imot mennene mine, for vi kommer hit på en gledesdag. Gi derfor dine tjenere og din sønn David det du måtte ha for hånden.»#25,8 en gledesdag Under saueklippingen holdt de fest, og eieren ville gjerne vise sin gavmildhet. Sml. 2 Sam 13,23ff.
9Da mennene til David kom til Nabal, hilste de fra David og bar fram ærendet sitt; så stod de der og ventet. 10Men Nabal svarte dem: «Hvem er David? Hvem er Isai-sønnen? Nå om dagen er det så mange treller som løper bort fra sine herrer. 11Skulle jeg ta brødet og vannet mitt og feet som jeg har slaktet til dem som klipper for meg, og gi det til folk som jeg ikke vet hvor kommer fra?» 12Mennene snudde og gikk sin vei, og da de kom tilbake, fortalte de David alt som hadde hendt. 13Da sa han til mennene sine: «Spenn sverdet på dere, alle mann!» De så gjorde. David spente også sverdet på seg, og om lag fire hundre mann fulgte ham opp, mens to hundre ble igjen ved trenet.
14En av tjenesteguttene kom til Abigajil, Nabals kone, og sa: «David sendte noen menn hit fra ødemarken med hilsen til husbonden vår, men han skjelte dem ut. 15Disse mennene har vært vennlige mot oss. Ingen av dem har gjort oss noe vondt, og det har ikke kommet bort noe for oss så lenge vi har vært sammen med dem ute i marken. 16De har vært som en mur omkring oss både natt og dag hele den tiden vi har holdt oss nær dem og gjett småfeet. 17Tenk nå vel etter hva du skal gjøre. For ulykken henger over husbonden vår og hele hans hus. Men selv er han så vrang at ingen tør snakke til ham.»
18Da var Abigajil snar i vendingen. Hun tok to hundre brød, to skinnsekker med vin, fem saueskrotter, fem mål ristet korn, hundre rosinkaker og to hundre fikenkaker og lesset det på eslene. 19Så sa hun til tjenesteguttene sine: «Dra i forveien! Jeg kommer snart etter.» Men til Nabal, mannen sin, sa hun ingenting.
20Som hun kom ridende på eselet i ly av fjellet, kom David og mennene hans imot henne; hun støtte rett på dem. 21Men David hadde sagt: «Til ingen nytte har jeg gått her i ødemarken og voktet alt det som denne mannen eier, så det ikke er kommet bort noe for ham. Han har lønnet godt med ondt. 22Gud la det gå meg ille både nå og siden om jeg lar en eneste av mennene hans leve til det blir morgen.»#Rut 1,17
23Med det samme Abigajil fikk se David, sprang hun ned av eselet og bøyde seg til jorden for ham. 24Hun kastet seg ned for føttene hans og sa: «Det er jeg alene som har skylden, herre. La likevel din tjenestekvinne få tale til deg, og hør på det jeg har å si. 25Bry deg ikke om den vrange Nabal, herre. For som han heter, slik er han. «Dåre» heter han, og dårskap er han full av. Jeg, din tjenestekvinne, har ikke engang sett de mennene som du sendte, herre. #25,25 «Dåre» heter han Nabal betyr dåre, og i dette ordet ligger det at mannen er både dum, ugudelig og ond. Sml. Jes 32,5ff. 26Men så sant Herren lever, og så sant du selv lever, herre, nå har Herren hindret deg i å føre blodskyld over deg og i å ta deg selv til rette. Fiendene dine, som vil skade deg, herre, skal bli som Nabal. 27Ta imot denne gaven som din tjenestekvinne har tatt med til deg, herre, og gi den til de mennene som er med deg på ferdene dine. 28Tilgi din tjenestekvinne at hun er så påtrengende. Herren skal sannelig la ætten din bestå. For det er Herrens kriger du fører, herre, og det skal ikke hende deg noe vondt så lenge du lever. 29Dersom noen står fram og forfølger deg og vil ta livet av deg, da skal Herren din Gud ta ditt liv i sin varetekt, herre. Men dine fienders liv skal han slynge bort som steiner fra slyngen. #25,29 ta ditt liv i sin varetekt eg. «skal ditt liv være knyttet inn i livets bundel.» 30Når Herren gjør som han har sagt, og lar deg få alt det gode han har lovt deg, herre, og setter deg til fyrste over Israel, 31da skal du ikke kjenne deg utrygg eller ha samvittighetsnag, herre, fordi du har drept uskyldige mennesker og tatt deg selv til rette. Men når Herren gjør vel mot deg, kom da din tjenestekvinne i hu, herre!»
32David sa til Abigajil: «Lovet være Herren, Israels Gud, som har sendt deg i møte med meg i dag. 33Velsignet være din forstand, og velsignet være du som i dag har hindret meg i å føre blodskyld over meg og ta meg selv til rette. 34Men så sant Herren, Israels Gud, lever, han som har holdt meg fra å gjøre deg noe vondt: Hadde du ikke vært så snar til å møte meg, ville det ikke ha vært en eneste mann igjen av folkene til Nabal når det blir morgen.» 35Så tok David imot gavene hun hadde med til ham, og sa til henne: «Dra hjem i fred. Jeg har merket meg det du har sagt, og skal gjøre det du ber om.»
36Da Abigajil kom hjem til Nabal, var det gjestebud i huset, et gjestebud som hos en konge. Nabal hadde drukket mye vin og var lystig. Derfor fortalte hun ham ingenting før morgenen kom. 37Men om morgenen, da rusen var gått av Nabal, fortalte hun ham alt sammen. Da var det som hjertet hans ville stanse, og han ble som en stein. 38Omkring ti dager senere slo Herren Nabal, og han døde.
39Da David fikk høre at Nabal var død, sa han: «Lovet være Herren! Han har tatt hevn over Nabal for den vanæren han førte over meg, og han har holdt sin tjener fra å gjøre noe ondt. Herren har latt Nabals ondskap ramme ham selv.»
Så sendte David bud og fridde til Abigajil for å få henne til kone. 40Tjenerne til David kom til Abigajil i Karmel og bar fram ærendet sitt for henne. «David har sendt oss til deg, for han vil ha deg til kone,» sa de. 41Da reiste hun seg, bøyde seg med ansiktet mot jorden og sa: «Her er din tjenestekvinne, tjenestekvinnen som skal vaske føttene på dine tjenere, herre.» 42Abigajil skyndte seg å gjøre seg i stand. Hun satte seg på eselet, og fem tjenestejenter var med henne. Så fulgte hun sendemennene til David og ble hans kone.
43David hadde også giftet seg med Akinoam fra Jisre’el; begge ble de konene hans. #2 Sam 3,2 44Men Saul hadde tatt Mikal, datteren sin, som var gift med David, og gitt henne til Palti, sønn av Lajisj fra Gallim.#18,20f; 2 Sam 3,13f
Currently Selected:
1. Samuelsbok 25: N78BM
Highlight
Share
Copy
![None](/_next/image?url=https%3A%2F%2Fimageproxy.youversionapi.com%2F58%2Fhttps%3A%2F%2Fweb-assets.youversion.com%2Fapp-icons%2Fen.png&w=128&q=75)
Want to have your highlights saved across all your devices? Sign up or sign in
© 1978, 1985 by The Norwegian Bible Society (Det Norske Bibelselskap). All rights reserved worldwide. Used by permission through agreement with UBS (United Bible Societies).
© 1978, 1985 Det Norske Bibelselskap. Alle rettigheter globalt. Brukt med tillatelse gjennom avtale med UBS (United Bible Societies).