ROMANS 14
14
Els febles i els forts
1Sigueu comprensius amb els immadurs en la fe, sense dis-cutir opinions.
2Uns creuen que poden menjar de tot, mentre que altres, per escrúpols, només mengen verdures.
3El qui menja de tot, que no menyspreï el qui s’absté d’algun menjar, i el qui fa abstinència, que no censuri el qui menja de tot, majorment quan ha estat acollit per Déu.
4Qui ets tu per jutjar el criat d’altri? Que segueixi ferm o que s’enfonsi, és cosa del seu amo. Tanmateix, es mantindrà ferm, que el Senyor té la força que cal per a sostenir-lo.
5Uns diferencien l’un dia de l’altre, uns altres els consideren tots iguals. Que ca-dascú mantingui el seu parer personal.
6Qui fa distinció dels dies, ho fa pel Senyor, i qui menja sense fer distincions, ho fa pel Senyor, ja que en dóna gràcies a Déu; i el qui fa abstinència ho fa pel Senyor, i en dóna gràcies a Déu.
7Ningú de nosaltres no viu per a si mateix, com ningú no mor per a si mateix;
8si vivim, vivim per al Senyor, i si morim, morim per al Senyor. Així que, tant si vivim com si morim, som del Senyor.
9Ja que per això el Crist va morir i va retornar a la vida, per tenir senyoria sobre els morts i els vius.
10Però tu, per què censures el teu ger-mà? Per què te’n rius? Tots hem de comparèixer davant el tribunal de Déu,
11com diu l’Escriptura:
“Per vida meva, diu el Senyor,
que davant meu tothom doblegarà el genoll,
i tota llengua exalçarà Déu.”
12Així, doncs, cadascú haurà de donar compte a Déu de si mateix.
No posar entrebancs al germà
13Per tant, deixem de jutjar-nos els uns als altres; mireu més aviat de no posar entrebancs al germà ni provocar-li una caiguda.
14Jo sé, amb la certesa que em dóna el Senyor Jesús, que no hi ha res que sigui impur en si mateix, excepte per aquell qui està convençut que una cosa és im-pura; llavors sí que per a ell és impura.
15Ara bé, si pel que tu menges fereixes el teu germà, ja no actues amb l’amor degut. No permetis que una cosa com el teu menjar arruïni aquell pel qual Crist va morir.
16No exposeu aquest bé que teniu a l’escarni de la gent.
17Que el regne de Déu no ha de con-sistir en menjars i begudes, sinó en hon-radesa, pau i joia en l’Esperit Sant,
18ja que aquell qui d’aquesta manera serveix el Crist es fa agradable a Déu i obté l’aprovació dels homes.
19Així, doncs, busqueu allò que afavo-reix la pau i l’edificació mútua.
20No destrueixis l’obra de Déu per cau-sa d’un menjar. Sens dubte que tot és net, però és un mal per al qui en menja a contracor.
21En canvi, és millor no menjar carn ni beure vi, ni fer res que pugui entre-bancar el teu germà.
22Tu, la convicció que t’has format en la fe, tingues-la per a tu mateix davant Déu. Feliç aquell qui no té dubtes dintre seu quan pren una decisió.
23Però el qui cedeix amb recança a menjar el que no acostuma, es fa culpable, perquè no obra d’acord amb el que creu, i tot el que es fa sense convicció de fe és pecat.
Currently Selected:
ROMANS 14: BEC
Highlight
Share
Copy
![None](/_next/image?url=https%3A%2F%2Fimageproxy.youversionapi.com%2F58%2Fhttps%3A%2F%2Fweb-assets.youversion.com%2Fapp-icons%2Fen.png&w=128&q=75)
Want to have your highlights saved across all your devices? Sign up or sign in
Primera edició: maig del 2000.
Segona edició: desembre del 2007
© Del text: Pau Sais i Samuel Sais
© D’aquesta edició: Institució Bíblica Evangèlica de Catalunya