Във втората година, на двадесетия ден от втория месец, облакът се вдигна от скинията на откровението. Тогава израилтяните потеглиха от Синайската пустиня стан по стан; и облакът се спря във Фаранската пустиня. Така те за пръв път се вдигнаха по заповед на Господа, дадена чрез Мойсей. Първо бе вдигнато знамето в стана на потомците на Юда според опълченията им. Предводител на опълчението на Юда беше Наасон, Аминадавовият син, предводител на опълчението от племето на Исахаровите потомци беше Натанаил, Цуаровият син, а предводител на опълчението от племето на Завулоновите потомци беше Елиав, Хелоновият син. И когато скинията бе вдигната, тръгнаха Гирсоновите и Мерариевите потомци, които носеха скинията.
След това бе вдигнато знамето в стана на Рувимовите потомци според опълченията им. Предводител на Рувимовото опълчение беше Елицур, Шедеуровият син. Предводител на опълчението от племето на Симеоновите потомци беше Шелумиил, Цуришадаевият син, а предводител на опълчението от племето на Гадовите потомци беше Елиасаф, Регуиловият син. Тогава тръгнаха Каатовите потомци, които носеха светилището; докато те пристигнат в новия стан, скинията трябваше да бъде издигната.
После беше вдигнато знамето в стана на Ефремовите потомци според опълченията им; предводител на Ефремовото опълчение беше Елишама, Амиудовият син, предводител на опълчението от племето на Манасиевите потомци беше Гамалиил, Педацуровият син, а предводител на опълчението от племето на Вениаминовите потомци беше Авидан, Гидеониевият син.
Последно сред всички станове бе вдигнато знамето в стана на Дановите потомци според опълченията им. Предводител на Дановото опълчение беше Ахиезер, Амишадаевият син; предводител на опълчението от племето на Асировите потомци беше Пагиил, Охрановият син, а предводител на опълчението от племето на Нефталимовите потомци – беше Ахира, Енановият син. Такъв беше редът, по който потеглиха израилтяните според опълченията им; и те тръгнаха.
Тогава Мойсей каза на Ховав, Рагуиловия син, мадиамтец, Мойсеев сродник: „Ние отиваме на онова място, за което Господ беше казал: „Ще го дам на вас“. Ела заедно с нас и ще ти направим добро; защото Господ е обещал добро за Израил.“ Но той му отвърна: „Няма да дойда, а ще отида в своята страна и при своя род.“ А Мойсей рече: „Не ни оставяй, защото ти знаеш къде да разполагаме стан в пустинята и ще ни сочиш пътя. Ако дойдеш с нас, доброто, което Господ ще стори на нас, и ние ще сторим на тебе.“
Така изминаха три дена път от планината на Господа и ковчегът на Господния завет вървеше на три дена път пред тях, за да им избере място, където да се спрат. И Господният облак се явяваше денем над тях, когато тръгваха от стана.
Когато ковчегът се вдигаше за път, Мойсей казваше: „Стани, Господи, нека се разпръснат враговете Ти и да побягнат пред Тебе онези, които Те мразят!“ А когато ковчегът се спираше, той казваше: „Върни се, Господи, при безбройните хиляди на Израил!“