Prečo sa postíme, keď Ty to nevidíš,
kajáme sa,
a Ty to neberieš na vedomie.
Hľa, v deň svojho pôstu
uplatňujete svoju záľubu
a naháňate
všetkých svojich robotníkov.
Ajhľa, pre svár a zvadu sa postíte,
aby ste mohli biť zločinnou päsťou.
Váš dnešný pôst nie je taký,
aby váš hlas bolo počuť na výšinách.
Či je to taký pôst,
v akom ja mám záľubu,
deň, keď sa človek kajá?
Znamená to ovesiť hlavu ako trstina
a podstlať si vrecovinu a popol?
Či toto nazývaš pôstom,
vzácnym dňom Hospodinovým?
Toto, hľa, je pôst, ktorý ja mám rád:
Rozviazať putá neprávosti,
spretŕhať povrazy jarma,
prepustiť utláčaných na slobodu
a polámať každé jarmo.
Neznamená to
lámať svoj chlieb hladnému
a biednych, bezprístrešných
voviesť do svojho domu?
Keď vidíš nahého, priodej ho,
a neskrývaj sa
pred svojím príbuzným.
"Potom vyšľahne tvoje svetlo ako zore
a rýchlo sa uzdravíš;
tvoja spravodlivosť pôjde pred tebou
a sláva Hospodinova pôjde za tebou.
"Potom budeš volať,
a Hospodin ťa vyslyší,
ty budeš kričať o pomoc,
a On odpovie: Tu som!
Ak odstrániš jarmo zo svojho stredu,
ukazovanie prstom, zlomyseľné reči,
ak poskytneš hladnému,
po čom sám túžiš,
a nasýtiš strápeného,
potom zažiari tvoje svetlo v temnote
a tvoja tma bude ako poludňajší jas.
"A Hospodin ťa ustavične povedie,
ukojí tvoju túžbu
aj vo vyprahnutom kraji;
posilní ti kosti
a budeš ako zavlažovaná záhrada,
ako vodný prameň,
ktorého vody nesklamú.
"A tvoji potomkovia
vystavajú dávne zrúcaniny,
postavíš základy pre pokolenia.
Pomenujú ťa opravovateľom trhlín,
obnovovateľom ulíc na bývanie.