Hospodin povedal Samuelovi: „Dokedy budeš smútiť za Šaulom? Ja som ho zbavil vlády nad Izraelom. Naplň si roh olejom a choď. Posielam ťa k Izajovi z Betlehema, lebo medzi jeho synmi som si vyhliadol kráľa.“ Samuel sa však vyhováral: „Ako by som ta mohol ísť? Dozvie sa to Šaul a zabije ma.“ Hospodin povedal: „Vezmi si so sebou jalovicu a vyhovoríš sa: ‚Prišiel som obetovať Hospodinovi.‘ K obete prizveš aj Izaja. Dám ti vedieť, čo máš robiť. Za kráľa pomažeš toho, o ktorom ti poviem.“ Samuel urobil, ako mu prikázal Hospodin. Keď prišiel do Betlehema, starší mesta mu vyľakaní vyšli v ústrety s otázkou: „Znamená tvoj príchod niečo dobré?“ Odvetil: „Všetko je v poriadku. Prinášam obetu Hospodinovi. Posväťte sa a poďte so mnou k obete s hostinou.“ Potom posvätil Izaja i jeho synov a pozval ich k obete s hostinou. Keď ta prišli a Samuel uzrel Eliába, pomyslel si: „Pred Hospodinom stojí iste jeho pomazaný.“ Hospodin však povedal Samuelovi: „Nehľaď na jeho zovňajšok a vysokú postavu. To nie je ten pravý. Ja neposudzujem tak ako človek. Ten si všíma zovňajšok, Hospodin si však všíma srdce.“ Potom zavolal Izaj Abinadába a predstavil ho Samuelovi. Ten však povedal: „Ani toho si Hospodin nezvolil.“ Ďalej predstavil Izaj Šammu. Dostal odpoveď: „Ani toho si Hospodin nezvolil.“ Tak predstavil Izaj Samuelovi sedem svojich synov. Samuel však povedal Izajovi: „Z nich si Hospodin nevyvolil ani jedného.“ Samuel sa spýtal Izaja: „Sú to už všetci tvoji chlapci?“ Odpovedal: „Chýba ešte najmladší, ale ten pasie ovce.“ Samuel nato povedal Izajovi: „Pošli poňho a priveď ho, lebo skôr si nesadneme, kým sem nepríde.“ Poslal teda poňho. Bol ryšavý, mal bystré oči a pekný vzhľad. Hospodin povedal: „To je on, môžeš ho pomazať za kráľa.“ Samuel vzal roh s olejom a pomazal ho v prítomnosti jeho bratov. Počnúc týmto dňom spočíval na Dávidovi Hospodinov duch. Samuel potom vstal a odišiel do Rámy.
Hospodinov duch sa odvrátil od Šaula a začal ho desiť zlý duch, ktorého poslal Hospodin. Vtedy mu vraveli jeho služobníci: „Vidno, že ťa trápi zlý duch od Boha. Nech náš pán dá príkaz svojim služobníkom, čo ťa obsluhujú, aby vyhľadali niekoho, čo ovláda hru na citare. Ak by ťa niekedy prepadol zlý duch od Boha, zahrá ti na nej a uľaví sa ti.“ Šaul povedal svojim služobníkom: „Obzrite sa mi po nejakom dobrom hudobníkovi a priveďte mi ho!“ Jeden z mládencov odpovedal: „Videl som ktoréhosi syna Betlehemčana Izaja; ten vie hrať. Je to udatný bojovník, rozvážny v reči, urastený a Hospodin je s ním.“ Šaul odkázal po posloch Izajovi: „Pošli mi svojho syna Dávida, ktorý je pri ovciach.“ Izaj vzal osla, naložil naňho chlieb, mech vína, jedno kozliatko a poslal to Šaulovi po svojom synovi Dávidovi. Dávid prišiel k Šaulovi a vstúpil do jeho služieb. Šaul si ho veľmi obľúbil a tak sa stal jeho zbrojnošom. Potom odkázal Šaul Izajovi: „Nech Dávid zostane u mňa, lebo si získal moju priazeň.“ Vždy, keď Šaula prepadol zlý duch od Boha, vzal si Dávid citaru a hral na nej. Šaulovi sa uľavilo, cítil sa lepšie a zlý duch ho opustil.