Să păziți și să împliniți toate poruncile pe care vi le dau astăzi, ca să trăiți, să vă înmulțiți și să intrați în stăpânirea țării pe care DOMNUL a promis-o strămoșilor voștri. Adu-ți aminte de fiecare drum pe care DOMNUL, Dumnezeul tău, te-a condus prin deșert în acești patruzeci de ani, ca să te smerească, să te pună la încercare, să cunoască ce este în inima ta și să vadă dacă vei păzi poruncile Lui sau nu. Astfel El te-a smerit, te-a lăsat înfometat și te-a hrănit cu mana despre care nu știai nimic nici tu, nici strămoșii tăi, ca să te învețe că omul nu trăiește doar cu pâine, ci omul trăiește cu orice cuvânt care iese din gura DOMNULUI. Hainele nu ți s-au învechit pe tine, iar picioarele nu ți s-au umflat în acești patruzeci de ani. Să știi deci în inima ta că DOMNUL, Dumnezeul tău, te disciplinează asemenea unui om care își disciplinează fiul.
Să păzești poruncile DOMNULUI, Dumnezeul tău, umblând pe căile Lui și temându-te de El. Căci DOMNUL, Dumnezeul tău, te va duce într-o țară bună, o țară cu râuri de apă, izvoare și pârâuri ce izvorăsc din văi și din munți, o țară cu grâu și cu orz, cu vii, cu smochini și cu rodii, cu măslini și cu miere, o țară unde nu vei duce lipsă de pâine și nu vei duce lipsă de nimic, o țară unde stâncile sunt de fier și din munții căreia vei extrage cuprul.
Când vei mânca și te vei sătura, să-L binecuvântezi pe DOMNUL, Dumnezeul tău, pentru țara cea bună pe care ți-a dat-o.