Un šie ir Īzaka, Ābrahāma dēla, radu raksti. Ābrahāms dzemdināja Īzaku; Un Īzaks bija četrdesmit gadus vecs, kad viņš par sievu dabūja Rebeku, sīrieša Betuēļa meitu no Mezopotamijas, sīrieša Lābana māsu. Un Īzaks no sirds pielūdza To Kungu par savu sievu, jo tā bija neauglīga; un Tas Kungs likās pielūgties, un Rebeka, viņa sieva, tapa grūta. Un tie bērni stumdījās viņas miesās, - tad tā sacīja: ja tas tā, kāpēc es tāda tapusi? Un tā nogāja To Kungu jautāt. Un Tas Kungs tai sacīja: divas tautas ir tavās miesās un divējādi ļaudis šķirsies no tava klēpja, un viena tauta būs jo spēcīgāka nekā otra, un lielākais kalpos mazākajam. Kad nu laiks nāca, ka tai bija dzemdēt, redzi, tad dvīņi bija viņas miesās. Un pirmais nāca ārā, pasarkans viscaur, kā spalvaina drēbe, un tie nosauca viņa vārdu Ēsavs. Un pēc tam viņa brālis nāca ārā; tas ar savu roku Ēsava papēdi bija satvēris, tāpēc viņa vārds tapa nosaukts Jēkabs. Un Īzaks bija sešdesmit gadus vecs, kad viņš tos dzemdināja. Un puisēni auga, un Ēsavs bija gudrs uz medīšanu un dzīvoja pa lauku, un Jēkabs tapa rāms vīrs un mājoja teltīs. Un Īzaks mīlēja Ēsavu, tāpēc ka viņa medījums viņa mutei bija gards, un Rebeka mīlēja Jēkabu.