Un viņi deva akmeņu lauzējiem un namdariem gan naudu, gan ēdienu, gan dzērienu un eļļu sidoniešiem un tiriešiem, lai tie atvestu ciedru kokus no Libanona pa jūņi uz Jafu saskaņā ar Persijas ķēniņa Ķīra doto atļauju.
Un otra viņu pārnākšanas gada otrā mēnesī iesāka darbu gar Dieva namu Jeruzālemē Zerubābels, Šealtiēla dēls, un Ješua, Jocadaka dēls, kopā ar pārējiem brāļiem, priesteriem un Ievītiem un visiem, kas bij atnākuši no gūsta uz Jeruzālemi. Un viņi iecēla Ievītus, sākot ar divdesmit gadiem un vecākus, lai tie uzraudzītu tā Kunga nama celšanas darbus.
Un Ješua ar saviem dēliem un biedriem un Kadmiēls un viņa dēli, Chodavjas dēli—, visi stāvēja kāviens vīrs, lai uzraudzītu strādniekus, kopā ar Chenadada dēliem, Ievītiem, viņu dēliem un brāļiem.
Un kad cēlēji lika tā Kunga tempļa pamatus, tad priesteri savos tērpos nostājās ar taurēm un Ievīti, Asafa dēli, ar cimbolēm, lai slavētu to Kungu saskaņā ar Israēla ķēniņa Dāvida notei-kumiem.
Un viņi dziedāja, slavēdami un pateikdamies tam Kungam: „Jo Viņš ir labs, Un Viņa mīlestība ir mūžīgi pār Israēlu.“ Un visi ļaudis gavilēja lielās gavilēs, slavēdami to Kungu, tādēļ ka tā Kunga 1 nama pamati bija likti.
Bet daudzi no priesteriem un Ievītiem un ģimeņu galvām, veci vīri, kas bija redzējuši pirmo namu, raudāja skaļā balsī, kad viņu acu priekšā notika šī nama pamatu likšana, kaut gan daudzi pacēla balsi gavilēs un priekā,
Tā ka ļaudis nevarēja izšķirt prieka gaviļu balsi no ļaužu raudāšanas, jo ļaudis gavilēja lielās gavilēs, un troksnis bija dzirdams tālumā.