„Un kad nu piepildīsies pie tevis visi šie vārdi, svētība un lāsti, ko es tev cēlu priekšā, un kad tu visu tautu vidū, starp kupām tas Kungs, tavs Dievs, tevi būs izkaisījis, tos nopietni ņemsi pie sirds,
Un tu atgriezīsies pie tā Kunga, sava Dieva, tu—un tavi bērni—un klausīsi Viņa balsij visās tanīs lietās, ko es tev šodien pavēlu turēt ar visu savu sirdi un ar visu savu dvēseli,
Tad arī tas Kungs, tavs Dievs, pagriezīs tavu likteni un būs atkal pret tevi žēlsirdīgs, tad Viņš liks tev atgriezties un tevi sapulcinās, pavēlēdams tev ierasties no visu tautu zemēm, pa kurām tas Kungs, tavs Dievs, tevi bija izklīdinājis.
Un jebšu tavi izstumtie dēli atrastos pašā debess galā, tad tomēr tas Kungs, tavs Dievs, ari no turienes sauks tevi kopā un arī no turienes Viņš tevi atdabūs.
Un tas Kungs, tavs Dievs, tevi vedīs atpakaļ uz to zemi, kuru tavi tēvi bija iemantojuši, lai ari tu to iegūtu īpašumā, un Viņš tev liks labāki klāties, un Viņš tevi vairos vēl lielākā mērā nekā tavus tēvus.
Un tas Kungs, tavs Dievs, apgraizīs tavu un tavu pēcnācēju sirdi, ka tu mīlētu to Kungu, savu Dievu, no visas savas sirds un ar visu savu dvēseli, lai tu dzīvotu.
Un tas Kungs, tavs Dievs, liks visus šos lāstus uz taviem ienaidniekiem un uz taviem skauģiem, kuri tevi vajā.
Bet tu atgriezīsies un atkal klausīsi tā Kunga balsij un pildīsi visus Viņa baušļus, ko es tev šodien dodu.
Un tas Kungs, tavs Dievs, tevi bagātīgi svētīs ikvienā tavā roku darbā, tava klēpja augļus, tavu lopu pieaugumu, tavas zemes augļus, jo tas Kungs atkal sāks izjust prieku jums labu darīt, tāpat kā Viņš priecājās par jūsu tēviem